- Hoćete da pecamo? - Ribe su smrznute.
Pogledajte auto ... Mora da je Ford.
Ne nije Ford.
- Pa šta je onda? - Neznam ali nije Ford.
- Leonarde, šta to radiš? - Šta misliš?
Neko može da naidje.
Neće niko.
Šta nije u redu?
Leonard, dušo. Obuci se. spreman ti je doručak.
Počećemo sa testom iz istorije.
Držite se svojih papira, i donesite mi svoje knjige.
Dobar dan, Mrs Lowe. Može li Leonard napolje danas?
- Ne, žao mi je, ne danas - A sutra?
- Ni tada neće mu biti bolje. - Kada će mu biti bolje?
Neznam.
Hvala što ste navratili.
B U D J E N J E
- Oprostite ... - Morate nju da pitate.
Bainbridge Hospital, šta mogu da pomognem? Dr Franklin i Dr Tyler -
- su na sastanku. Šta da prenesem?
Ja sam Dr Malcolm Sayer, Imam zakazano.
Sedite molim ... Bainbridge Hospital, mogu li da pomognem?
Kada kažete ljudi, mislite živi ljudi?
Javio sam se za mesto u neurološkoj laboratoriji.
Imamo sobu sa X zracima.
Ovo je nameštenje za neurologa. Ali radićete sa pacijentima.
Kao pravi doktor
Dali je bilo pacijenata na Carmel institutu ? - Crvi.
Molim ?
Ogroman projekat. Trebalo je da izdvojim
jedan dekagram buđi iz 5 tona crva.
Pet godina na projektu. Jedini sam verovao da je to moguće.
Ali nije. -Sada to znam. Dokazao sam.
Možda u Sent Tomasu?
Samo istraživanja ?
Neće moći...Moraš shvatiti.
Njegov istraživački talenat će ovde biti izgubljen.
Očigledno tražite nekog sa više kliničkog iskustva.
Moja dosadašnja iskustva nisu interesantna za vas.
Doktore Sejer, završili ste medicinu.
Nemoguće je da nemate kliničkog iskustva.
Merili ste temperaturu, puls, postavljali dijagnoze.
Znači imate iskustva.
Želite li posao zar ne?
Ovuda. Da li ste proveli dosta vremena u bolnici ?
- Očigledno nisam.
Vidite, imamo Vestov sindrom, Parkinsonovu bolest...
Neke za koje nemamo ni imena.
Šta čekaju svi ovo ljudi? -Ništa.
Ali kako će ovako ozdraviti. -Nikako.
Ovde ih samo hranimo i utopljavamo.
G.Kin, da vas pitam...
Rođen sam 1911, ovde sam došao 1955.
Pre toga sam dao ostavku na psihijatrijkoj klinici u Bruklinu.
Pre toga sam bio ličnost.
Biće lakše.
Ne izgleda tako ali biće.
Ne, Buttercup. Idi kući.
Dobro jutro, doktore. Stigao vam je novi pacijent
Sinoć je dovedena. Evo joj disijea.
Zdravo, ja sam doktor Sejer.
Znate li gde ste?
Čujete li me?
Dijagnoza - Demencija. nepoznatog porekla.
Osiguranje ?
Zove se Lusi Fišman, našli su je susedi u kući njene sestre,
par dana nakon sestrine smrti.
Nema živih srodnika. Kažu da je oduvek bila kao sad,
bez ikakvih reakcija i svesti.. Ali opet...
Refleks.
Da je udarila loptu bio bi refleks.
Ali ona je uhvatila.
Ipak je refleks. -Ne slažem se.
Kao da pozajmljuje volju lopte pošto je izgubila svoju.
Volju lopte? - Izvinite.
Pokušavate da ostavite dobar utisak, je li to?
Još uvek se uklapate.
Sestro, prebacite pacijente dr. Sejera za sutra.
Pozajmljuje volju lopte.
Sjajno.
U redu, Hvala vam.
Javite nam ako išta novo uhvati.
Jesam li nešto zaboravio?
Samo sam htela reći da mi se vaše objašnjenje veoma dopada.
Vodiću računa o svemu dok se ne snadjete.
Do viđenja, doktore. -Hvala vam.
Zdravo, ja sam doktor Sejer. -Ja sam Bahida.
Kako ste? -Dobro. Hvala.
Koji oblik? Da, sačekaću.
U redu. Tri... jedan... dva...
Hvala. Zdravo.
Zdravo.
Lucy...
Vi ste van...
Anthony, možete li mi pomoći da pomerimo ovo?
Izvinite.
Lucy, skoro ste stigli.
Evo vode, Lucy.
Čudi me zašto ti nokti tako brzo rastu ?
Mora de je od želea koji ti daju.
Svaki dan žele.
Crveni žele, žuti žele. Svaki dan žele.
Nisam ti rekla, gđa Cooper je umrla. Sećaš je se?
Tako dobra duša... Uvek je imala lepu reč.
Oprostite. -Dobar dan.
Govori li on ikad? Rečima ne.
-Govori na drugi način?
Kako to mislite?
Nemate dece? - Ne.
Da imate znali biste.
Tipična šizofrenija.
Ovde je tipična histerija.
Tipičan nervni slom.
Nema promena od zadnjih ispitivanja.
Nema promene terapije.
Dobro.
Kod ovog nema promene od 11. septembra 1944.
To je 25 godina.
Čovek bi morao da zaključi da sa ovim tipičnim stanjima treba nešto tipično da se desi.
Ali šta?
Doktore, želite li da odemo negde na kafu?
Čaj?
Pristao bih da mogu. Ali imam drugih planova.
Dobro, drugi put. -Da.
Encefalitis .
Gde je ?
Izvinite doktore, mislio sam da je neko ostavio svetlo.
Našao sam povezanost. Svi su preležali encefalitis pre nego su došli ovde.
Dvadesetih godina ovog veka.
Zar to nije predivno? - Da, doći ću kasnije.
Encefalitis kao epidemija.
Misteriozno ludilo.
Zaboravljena bolest. Sindrom post-encefalitisa.
Koliko ste ih našli tamo?
Pet, ali verujem da ih ima još.
Kakvi su?
Kako ste ih i opisali. Kao duhovi.
Samo su tada bili deca.
Da, deca koja su zaspala.
Većina je umrla u početnom stanju bolesti.
Oni koji su izgledali loše...
... su izgledali dobro, kao da se ništa nije desilo.
Samo što se nije znalo koliko im je oštećen mozak.
Godine su prolazile. 5, 10, 15...
... dok se ne pojave ovi čudni simptomi.
Ali su se pojavili.
Počeo sam da ih vidjam ranih tridesetih.
Stare koje su dovela deca ...
Mlade koje su doveli roditelji.
Više se nisu mogli oblačiti, hraniti.
Većina ni govoriti.
Neke su porodice poludele.
Normalni ljudi...
... su postajali...
... ludi.
Kako li je biti kao oni ? Šta li misle ?
Ne misle.
Virus nije poštedeo njihovu inteligenciju.
To znamo pouzdano? -Da.
Zašto ? - Jer je drugačije nezamislivo.
Skoro sam gotova. Zašto ovo radimo?
Imam predosećaj.
Šta je Lusi sprečilo da ode do česme ?
Ništa.
Tačno. Prestaje joj vizuealno polje. Gde nema šare nema vizualnog ritma.
Ništa da je motiviše da nastavi.
Znači otkrili smo nešto? - Tačno.
Gleda na...
Voleo bih da saznam više o vašem sinu. - Naravno.
Rekli su da je problem sa rukama. Nije više mogao da piše.
Nije više mogao da radi.
Morala sam da ga ispišem iz škole. Imao je 11 godina.
Polako se pogoršavalo.
Zvao bi me i ja bih došla On je sedeo za stolom...
... u transu.Jedan sat. Dva sata. A onda bi ponovo bio normalan.
Jednog dana sam se vratila sa posla i pronašla ga u krevetu.
Stalno je pričao: Mama ? Mama ? Ruka mu je ovako stajala.
Šta je bilo, Leonarde ?
Više nije progovorio. Kao da je nestao.
Kasnije te godine sam ga odvela u Bainbridge.
Bio je to 14. novembar 1939.
Imao je 20 godina.
Šta je radio 9 godina u ovoj sobi ?
Čitao. Voleo je da čita. Stalno je čitao.
Zaista?
Samo je to i mogao.
To je dovoljno.
U redu, Leonarde. Gotovi smo.
Ništa, ništa, ništa i... ništa.
Da pogodim. Jedan od tvopjih kipova. - Tačno.
Dodaj mi so ?
A ovo? - Šta to? To je od stroboskopa.
Grešite. Ovo pre je sa stroboskopom.
Ovde sam mu izgovorio ime.
Izvinite me.
Hoću ja da hvatam loptu.
Baci mi loptu.
Jesu li ovo svi? Da. Dovedite ih kod ostalih.
Izvinite. Pacijenti su dobili jutarnje jutarnje lekove. Dobro.
Dr. Sayer treba malo vašeg vremena. Hoćete li da podjete samnom.
Ovo je jedna od najlepših arija. Gledajte reakcije.
Zovi me Ismail.
Pre dosta godina, a nije važno koliko,
... ništa me nije zanimalo...
Leonarde, znam da me čuješ. Reaguj kad čuješ svoje ime.
Nije samo bilo koja muzika. Mora i da im odgovara.
Izgleda da samo tako hoće da se pomeraju.
Još nisam našao nijednu da pomeri Berta .
Sedeće seo dan ovako ako im dozvolite.
Dok neko ne baci kartu.
Leonard... L...
Ovo je Frank. Samo mi pomognite da ga podignem.
Postoji još nešto što ih pomera. - Šta? - Ljudski kontakt.
Stanite tamo načas.
Ne može da hoda bez mene. Ako ga pustim, pašće.
Neću da te pustim.
Samnom hoda bilo gde.
Kao i sa loptom. Samo sada pozajmljuje moju volju.
Volju drugog ljudskog bića.
Počnimo sa L. L za Leonard.
Kad ja stanem, ti nastavi.
Razumeš ? Dobro. Sad počinjemo.
Možda nisam bio najjasniji. Moja greška.
L... dobro, dobro. Sada E.
E, dobro.
S...
P...
Ti pišeš nešto drugo.
RILKE.PANTER
Rilke, Rainer Maria.
Njegov pogled iza rešetaka, postao je umoran...
... za njega je bilo kao, da ima hiljadu rešetaka.
A iza hiljadu rešetaka nema sveta.
Dok korača oko centra...
... kao u ritualnom plesu velika volja...
... stoji paralisana
Na momente, očni kapci, pomeraju se bez zvuka...
... oblik prodire, klizne kroz tišinu...
... i umire.
Jeste li čuli za lek L-Dopa ? Šta? - Sintetički dopamin.
Da, za Parkinsonove pacijente.
Zašto ?
Izvinite.
Hiljadu godina će proći pre nego...
...se ustanove oštećenja mozga kod parkinsonove bolesti.
Mi smo razvili lek L-Dopa Prvi put možemo obećati
... parkinsonovim bolesnicima mogućnost normalnog života.
Vrlo sam zainteresovan za ovaj lek. I pitam se da li je korišćen...
Izvinite, Dr... ? - Sayer.
na nakim bolesnicima sa encefalitisom ?
Nakon izlaganja, Dr. Sayer. Ako ne zamerate.
Dakle rekoh, razvojem L-Dopa...
Da li mislite da ekstremno trešenje parkinsonovih bolesnika
... može da nestane
Meni pričate ? - Da.
Zamislite da drhtanje ruke dovedete do tačke nepokretnosti.
Zamislite pacijenta sa svim simptomima maksimalno pojačanim.
Drhtanje ruku, trešenje glave, isprekidan govor.
Možda oni i nisu zatvoreni u sebe i pretvoreni u kamen ?
Neznam. Možda.
Mislite li da L-Dopa može pomoći? - Dr. Sayer, jel teko ?
Ja sam hemičar, a vi ste lekar. Vama ostavljam da snosite posledice.
Svi smo verovali u kortizon dok paijenti nisu postali psihotični.
Sada je L-Dopa ? - Mislim da je prerano za zaključke.
Previše je prerano za zaključke.
Pustite hemičarima da snose posledice.
Ali ja...
Dr. Kaufman, jeste li pričitali ovo ? Pacijenti jedu žele samostalno...
Jesam, sve. Svih 30 slučajeva su imali parkinsonovu bolest srednje faze.
Vaši pacijenti nisu se pokrenuli decenijama.
Pogledajte ponovo gospodine.
Znate vi mnogo bolje od toga.
Vi hoćete da nadjete povezanost, ali to ne znači da ona i postoji.
Verujem da su ti ljudi unutar sebe živi.
Kako to znate doktore ? Zato što hvataju teniske loptice ?
Znam.
Koliko hoćete da ih stavimo na lečenje ? - Sve njih.
Neke. Jednog.
Jednog.
Porodica mora da odobri.
Leonard ima parkinsonovu bolest?
Ne, simptomi su kao kod parkinsonove bolesti...
... ali i nisu.
I šta će taj lek da mu uradi?
Neznam. Ako uopšte nešto i uradi.
Šta mislite da će da uradi?
Neznam. Pravljen je za potpuno drugi poremećaj.
Ali se nadate?
Nadam se da ga vratim gde god da je.
Gde? - Da ga vratite u svet.
Šta ovde ima za njega nakon svih ovih godina?
Vi... Vi ste ovde.
Sve, molim vas.
Ne reaguje na200 milligrama. - Možda ga neutrališe kiselina soka.
Možda treba više. - Ili manje.
Pokušaću sa mlekom.
500 milligrama.
Zvaću vas ako bude promena. - Dobro.
Hvala vam.
Tiiiiho je.
Kasno je. Svi spavaju.
ja ne spavam. - Ne, ti si budan.
Mogu li?
Ja...
Leonard, neko hoće da te vidi.
Mama... mama...
Zovem se Eleanor. - Eleanor.
Drago mi je da smo se upoznali. - I meni je drago.
Dame ? - Šta sam sad uradila ?
O moj bože.
Kako ste? Zovem se Margaret.
Beth.
Anthony, kako si?
Super. Kako si ti ?
I ja sam super.
Jesi li ga video ? - Super je ?
Ne mogu da zamislim da izgubim 30 godina života. A vi ?
On to shvata, zar ne ?
Okreni se malo. Ovo je polaroid kamera.
Pravi sliku za minut. Zapanjujuće.
Sada probaj ovo.
Odlično. Hoću sada da hodaš do kraja sobe?
Spreman ? Kreni.
Vrlo dobro.
A sada natrag.
To je bilo brzo. Da donesem još filma.
Moraš da legneš. Treba da odmoriš.
Bojim se da zatvorim oči. ako zatvorim oči...
Zaspaćeš. Kada se probudiš, biće novo jutro.
Obećavam.
Dečiji brod na srebrnom mesecu po nebu plovi
Dete lovi san daleko ili blizu
Plovi dete plovi
Na tom moru
I ne zaboravi da doploviš nazad do mene
Kakvo lepo mesto je postao Bronx.
To je moja škola. - Zaista ?
Jeli to klasika ? - Možeš da odabereš koju hoćeš muziku.
Šta je to? - Rock & Roll.
Hajde.
Ne, nemoj. Nešto može da se desi.
To nije kupanje, to je plivanje.
Neznam da li bolnica ima pokriće za ovo.
Hajde. - Ne.
Leonard,nadolazi plima.
To je periodni sistem elemenata.
Po njemu odredjujem početak mog zanimanja za nauku.
To je predivno. To je smisao univerzuma.
Tu ima alkalnih metala, plemenitih gasova.
Svaki ima svoje mesto. To ne može da se menja.
Sigurno je bez obzira na sve.
Ti nisi oženjen?
Ja ? Ne. Ne snalazim se dobro sa ljudima.
Nikad nisam, Leonard. Volim ih...
...voleo bih da imam više razumevanja za njih.
Možda da su manje nepredvidive.
Eleanor se ne bi složila sa tobom.
Eleanor ? - Gospodjica Costello.
Pričala je sa tobom o meni ?
Šta je rekla?
Da si dobar čovek. Da ti je stalo do ljudi.
Hteo bih da lečim ostatak grupe Znam da je to skupo.
Da li znaš koliko je to novca? - Da, razgovarao sam sa Rayem
Imam proračun.
Ako svima damo istu dozu kao gospodinu Lowe...
... bilo bi 12.000 dolara.
Koliko ? - 12.000.
Mesečno ? Da. - Ne mogu da izadjem sa tim predlogom.
Možda da se direktno razgovara sa donatorima?
Oni su već dali šta su imali.
A da ih ubedimo da daju još.
Možda ako vide gospodina Lowe ... - Precenili ste utisak koji on ostavlja.
Ovde se radi o novcu.
Imao je ekstremnu krutost mišićnog tkiva.
Poremećaj refleksa i ravnoteže.
Ovo je moždana blokada.
Najupadljiviji je facijalni grč ...
... što sada znamo da nije katatonija
Manje naučno. Smiri se malo.
Ipak je nešto dopiralo do njegove svesti.
Pomena njegovog imena, ili odredjena muzika.
Ljudski dodir.
Ali ova budjenja su bila retka i trajala par momenata.
Ostalo vreme je bio ovakav kakvog ga vidite.
Što je fiziološki jednako, snu ili čak smrti.
Ovakvo njegovo stanje
je bilo zadnjih 30 godina.
Sada? - Kad budeš spreman.
Moje ime je Leonard Lowe.
Objašnjeno mi je da sam bio odsutan neko vreme.
Vratio sam se.
Evo. Nosi.
Hvala vam.
Dr. Sayer ! - Šta je bilo?
Čudo.
Gde su manočare ? - Na licu.
Hvala što ste došli.
Stvari su malo drugačije ovih dana.
Imala sam najčudniji san.
Sedim već 25 godina...
Jeste li dobro?
Treba mi malo šminke. - Dobro, to ćemo srediti.
I treba mi farba za kosu. Crna.
Crna ? Jeste li sigurni? - Jesam, uvek je bila crna.
Nešto u vezi s voćkama.
Donesite voćke. - Hoću.
Hoći odrezak, krvav. Sa krompirom i pasuljem.
Bojala sam se nekih stvari, ali mi sada ništa ne znače.
Sve mi je nepovezno. Bilo je par ratova.
Jutros sam sama išla u WC .
Više su mi se svidjali onako.
Rolando, možeš li da govoriš ? Ja sam Miss Costello.
Da li me razumeš ?
Lucy. Koja je godina ? - Koja je godina ?
1926, glupko.
Stani malo, Miriam.
Zdravo, Sydney. - Zdravo.
Da li idemo na isto mesto ? - Zapravo neznam.
Ostanite zajedno.
Vrati Leonarda. - Anthony, vrati Leonarda.
Ostanite u grupi.
Doktore kako je mom ocu ? - Isto.
Mama, sigurna si da hoćeš da ideš. - Naravno.
Lenarde, skloni se da se zatvore vrata.
Ne razumem zašto Sidni ide. - On je pacijent.
Ali nije iste vrste. - Ali je pacijent,a ti nisi.
Ali ja sam ti majka. - Pa da li ide još nečija majka ?
Šta ti je to sa kosom ?
To je guma. - Znam da je guma, nisam idiot.
Tretira me kao budalu. - Sredićemo to.
Jesi li spreman ? - Ja ću ostati ovde.
Jeli sve u redu ? - U redu sam samo...
Šta?
Hajde doktore.
Jesi li siguran. Jeli sve u redu ?
Dobro sam. Vidimo se kasnije. Dobar provod.
Ćuftu molim ?
Ćuftu.
Da li me vi to pratite ?
Izvinite, samo sam se šalila. Videla sam vas malopre.
U poseti ste nekome ? - Ne.
Radite ovde onda.
Živim ovde.
Vi ste pacijent?
Ne izgledate tako.
Ne ?
Uvek sam voleo karnagiju.
Dr. Sayer... Vi ste odabrali ovo mesto?
Zašto ? - Ja uvek dolazim ovde.
Ne shvatite pogrešno, lepo je, ali prvih sat vremena.
Anthony misli da im je dosadno. - Jeste.
Razmišljao sam da ih odvedem u operu.
Ili u muzej.
O ne, tamo ima mnogo raznih mrtvih stvari i tako to.
Pa gde onda ?
Jeli to sad legalno ? - Jeste, već neko vreme.
Dame, šta želite ?
Rob Roy sa ledom.
evičanski koktel.
Radim noću u kafeteriji.
Nekad pre posla dodjem da posetim oca.
Voleo je da ide na utakmice pa mu pročitam sportske novosti.
Neznam da li on zna da sam tu. Moja majka se ne slaže samnom.
Ali vi mislite.
Ponekad pomislim da sam videla. nešto - neku promenu.
I na trenutak ga vidim onakvog kakav je bio pre udara.
I onda to nestane. Neznam ima li to neko smisla ?
Da...
Zašto ste vi ovde ?
Uzimam terapiju. - Zbog čega ?
Bez lekova sam kao i vaš otac.
Ali sad sam u redu. - To je dobro.
Bila sam uverena da želi slaninu, tost i kafu.
Pa sam mu to i donela.
Znaš šta je rekao: Zaboravila si paradajz.
I jesi li ga donela? - Ne. Ionako nam je nestalo.
Drago mi je da smo popričali, Leonarde. - I meni.
Paula ? - Da.
On zna. Vaš otac. On zna da ga posećujete.
Dokter, ovo su mi prijateljice.
Jeli to taj ?
Miriam, neznam kako da ti kažem ali ću reći...
Tvoj suprug...
... se razveo od tebe 1953.g..
Hvala bogu.
Vidi ovo Pontiac Firebird. 400 konja. To je auto.
Dajte mi svoju ruku, Lucy ? - Vodite me odavde.
Pogrešno. Ovde je. - Izgleda da gubim.
Izgleda da te sreća napušta. Vrlo lepo.
Kako je ? - Kako je?
Mislim kako se osećate?
Roditelji su mi umrli, žena mi je u ustanovi...
... sin mi je netstao negde na zapadu.
Osećam se star i izigran. Tako se osećam.
Svratila sam do knjižare i kupila ti olovke.
I našla sam ovo.
Mali uglomer.
Može mi zatrebati.
Zdravo Lenarde. Zdravo. To je zaista lepo
Odmah se vraćam. - Leonarde ?
Pre nije pričao o devojkama.
Nije sa njima ništa ni imao.
Malo je smešno to sa devojkama. Zar ne ?
On je odrastao čovek.
Znate šta mi je rekao. Da uzmem odmor, par dana da se opustim.
Valjda je smatrao da zaslužujete odmor, što je tačno.
Ne mogu da ga ostavim samog. Umro bi bez mene.
Devojke.
Halo ? Dr. Sayer ? Moram da porazgovaram sa vama.
Leonarde ?
Moram da porazgovaram sa vama o nekim stvarima.
O kojim stvarima ?
O stvarima koje mi se dogadjaju. Koje počinjem da razumem i to.
Odakle zoveš ? - Iz vaše kancelarije.
Vrlo je kasno. - Jeli?
Budi tamo. Doći ću. - Dobro.
Dr. Sayer, sedite. - Šta je bilo?
Moramo svima da kažemo koliko je dobro.
Šta je dobro, Leonarde ?
Novine. Vidite šta piše ? Sve je loše.
Ljudi su zaboravili šta je život.
Treba ih podsetiti šta imaju I šta mogu izgubiti.
Ja osećam život, dar, slobodu.
Stalno je pričao da ljudi ne cene jednostavne stvari.
Rad, prijatelje, porodicu.
Bio je tako uzbudjen. Pričao je do 5 ujutru.
Neznam šta je to - oslobodjenje... - Ili ljubav ?
Da. Bio je u pravu. Mi ne cenimo život.
Ali do 5 ujutru ?
Waheedah. kako si ? - Dobro.
Mr. Lowe, jeste li dobro ? - Da.
Šta je to što biste hteli, Mr. Lowe ? - Jednostavne stvari.
A to su ?
Da mogu u šetnju ako želim, kao svaka normalna osoba.
Vi možete da idete u šetnju ? - Mogu ? Sam?
Kakva je razlika ?
Ja nisam kriminalac. Nisam počinio nikakav prekršaj.
Nisam opasan po okolinu.I i dalje mi nije dozvoljeno da prošetam sam.
Vi niste probudili stvar,probudili ste ličnost. Ja sam ličnost.
Jeste li svesni nesvesnog neprijateljstva koje sada ispoljavate ?
Kako ako je nesvesno?
Nora, molim te
Znatiželjan sam.Šta biste radili napolju. Šetao bih i razgovarao bih sa ljudima.
Išao bih u pravcu u kojem želim. Radio bih stvari koje su vama normalne
I to je sve ? - Da.
Dobro, razmotrićemo i obavestiti vas.
Jesi li u redu? - Bio sam nervozan.
Šta su rekli?
Da je neprekidno posmatranje u ovom trenutku...
... neophodno za potpunu dijagnozu.
Rekli su da je vani drugačije i da niste spremni za to
Neće da budu odgovorni ako vam se nešto desi.
Rekli su ne.
A šta vi kažete ? - Ne moraju da me slušaju, Leonard.
Da li se slažete sa njima ?
Da.
Nisam siguran da je sve gotovo i da je ovo ... ništa.
Ovo je eksperimentalni lek i moramo da pratimo stanje.
Leonarde, gde si krenuo? - U šetnju.
Ovde Dr. Sayer.
Gde si pošao ? - Napolje.
Danas ne.
Nemojte da otežavate.
Samo hoću da prošetam.
Nije neophodno. Nije nasilan. Molim vas.
Nije nasilan. Pustite ga.
Ne razumem, nikad ranije nije pravio probleme.
Uvek je bio tih. Ljubazan.. Ništa nije zahtevao.
To je zato što je bio katatoničan.
Govorim dok je bio dečak.
Izvinite.
Mislim da ni on nezna šta je uradio.
Pretvorili ste ga u ono što on nije.
Nemamo mi problem nego oni.
Bili smo u lošem i preživeli. To ih i plaši.
Oni to znaju
Zato što ih podsećamo...
... da postoji problem...
... na koji oni nemaju odgovor.
Oni to neće shvatiti, dok ne uvide problem.
Nismo mi problem nego oni.
Živeo je 30 godina bez mogućnosti da se oslobodi ljutnje.
A ostali? - Mislim da je on prirodniji.
Mislite da je njegovo ponašanje normalno ?
Da. Zato što je on tamo. Probudili smo ga a onda ga zaključali.
To nije paranoja, to je činjenica.
Činjenica je da imam 20 psihotičnih koji odbijaju da jedu a neznaju zašto.
Koliko još da dopustim ? - On zna zašto.Hoće napolje.
Mr. Lowe nije mesija. On je čovek sa problemom.
On nije uskrsnuo, već je podignut lekom.
Koji u zadnje vreme manje deluje.
Ostali su dobro.Nema znaka... - On uzima duže.
Meni je on drag.
Ali neću dozvoliti da ugrozi ostale pacijente.
Izvinite. - Ne možemo vam dozvoliti.
On je u redu.
Kako si danas ? - U redu.
Kako si ti ? - Nikad bolje.
Koja je uloga ove gospode? - Oni me štite.
Voleo bih da mi ne trebaju. - Neko pokušava da te povredi. Ko ?
Nikad se nazna ? Neko od koga se najmanje nadaš.
Svaki pacijent ovde misli da su se zaverili protiv njega.
Oni su ludi.
Pogoršalo ti se stanje.
Lek ne deluje. Javljaju se sporedni efekti.
Zato se tako ponašaš.
Drago mi je da smo se videli, ali sada imam neka posla.
Leonarde, pogledaj se.
Ti se pogledaj. Ja sam bolestan.
Bolest me je odvela sa ovoga sveta i borio sam se za povratak.
Borio sam se trideset godina, i još uvek se borim.
Ali ti...
Nemaš opravdanja zato što si usamljen i uplašen čovek.
Nemaš život. Kao da si ti zaspao.
Mogu ti ukinuti lekove.
Možeš da se probudiš ujutru i da nema ničega.
Skloni se od mene.
U redu sam. Hvala.
Sam sam pao.
Pomozi mi.
Možeš li da hodaš ?
Neću dozvoliti da ti ukinu lek Zajedno ćemo.
Ima reakciju na lekove. Tikove.
Nije zabrinut zbog toga...
... nego zbog efekata na ostale pacijente.
Radićemo na dozama, On je spreman na sve efekte.
Ali treba i drugi da budu spremni. Ko će mi pomoći?
Leonard, dobrodošao. - Hvala.
Kako se osećaš ? - Jesi li dobro?
Nešto je tiho ovde. - Zato što smo te čekali.
Dobro izgledaš, Len. Svaki dan sve bolje.
Šta ako je prezasićen ?
Šta ako je samo pitanje vremena za sve nas?
Nema razloga da mislite da će se i vama to desiti.
Zašto ne?
Sve je do individue A i dobro ste, zar ne ?
To je bilo predivno, Lucy.
Davno sam naučila tu pesmu.
Znam koja je godina.
Ne mogu da zamislim da sam starija od 22.
Nemam iskustva u tome.
Znam da sada nije 1926 .
Samo mi treba to.
kako si, Leonarde ? - Nikad bolje.
Da li ostali pričaju o meni? DA li su uplašeni ?
Trebali bi da budu.
Možeš li zaustaviti ovo ? - Trudim se.
Nemoj da odustaneš od mene. - Neću.
425...
Dobio sam razglednicu od sina.
U redu sam, a onda se sve zaustavi.
Bez upozorenja, brzo, kao kad se ugasi svetlo.
Potrebno je nešto da me vrati. Zvuk, dodir...
I ponovo mogu da se pomeram. Hvala.
Nije da se loše osećam, jednostavno ne osećam ništa.
Kao da sam mrtav.
Kao da nisam više osoba, samo skup tikova.
Neznam da li ja imam kontrolu,ili oni. ..
ali znam da ne bi trebali da su tu
Stani do 5.
Samo još malo.
Dobro se osećam dok radim. Dobro sam ovde.
Da vidiš šta sam napisao. - Voleo bih da vidim.
Nema veze, drugi put.
Šta se dešava ? - Imaš krizu.
Donesi kameru.
Ne mogu to Lenarde. Isključiću kameru.
Ne, ne. .. gledaj.
Uči... uči... uči... Nauči od mene.
625...
675... - 675... u redu...
Ne mogu više da čitam. ne mogu da usresredim pogled.
Vraćam se na početak.
Sve sam izneverio. - Nisi.
Tebe sam izneverio. Ja sam groteska.
Nije tačno.
Ja sam groteska. Pogledaj me i reci da nisam.
Nisi.
Ovo nisam ja.
Kada mi je sin rodjen zdrav, nikad nisam pitala "Zašto?".
Zašto sam srećna. Čime sam zaslužila to savršeno dete ?
Ali kad se razboleo, zahtevala sam odgovor, "Zašto je to tako?".
Zašto se to dešava? Ali ništa nisam mogla da uradim.
Nikom nisam mogla da kažem: "Zaustavi to. Molim te!"
Zar ne vidite da mi sin pati ?
Moj sin pati. Molim vas prekinite to.
On se bori. - On gubi.
Radim, vidjam se sa prijateljima, odlazim na ples, ništa naročito.
To je super. Ja to nikad nisam radio.
Radićeš.
Nikad me neće pustiti odavde. A i ne bi trebali.
Još uvek nisam dobro, kao što vidiš.
Osećam se dobro kad te vidim.
Neću te više vidjati.
Samo hoću da se oprostimo.
Zar to nije predivno?
Sada? - Kad budeš spreman.
Ja sam Leonard Lowe, i objašnjeno mi je da sam bio odsutan neko vreme.
Vratio sam se.
Kako ti je bilo kad si se vratio ? - Prvo sam pomislio da je san.
Kada si shvatio da nije san ?
Kada sam pričao a vi me razumeli.
Rekli ste mu da sam dobar čovek.
Koliko sam dobar kad dam život a potom ga oduzmem.
Dat je i oduzet od svih nas?
Zašto me to ne teši ?
Zato što ste dobar čovek.
Zato što vam je on prijatelj.
Proleće je bilo neobično.Sezona ponovnog radjanja, nevinosti, čuda.
Za 50 pacijenata i za nas
Ali moramo da prihvatimo realnost tog čuda.
Možemo da se sklonimo iza nauke i kažemo da je omanuo lek.
Ili da se bolest jednostavno povratila.
Ili da pacijenti nisu bili sposobni da prebrode gubitak decenija života.
Realnost je da neznamo šta je krenulo loše a šta dobro.
Znamo samo da kad je hemijski prozor zatovren...
... usledilo je novo budjenje.
A ljudski duh je mnogo moćniji nego bilo koji lek.
I to treba gajiti.
Rad, igru, prijateljstvo, porodicu.
To su bitne stvari.
To smo zaboravili.
Jednostavne stvari.
Laku noć. - Laku noć.
Eleanor ? - Da ?
Šta je bilo?
Pitam se šta radite verečeras. Ako imate druge planove...
Ne, ja...
Nemate druge planove ? - Ne, ja...
Pitam se da li bi vi... mi...vi i ja...
Otišli na kafu.
Da, volela bih.
Auto mi je onuda. - Kako bi bilo da jednostavno prošetamo ?
Dr. SAYER I NJEGOVO OSOBLJE SU NASTAVILI SA RADOM SA OSOBAMA OBOLELIM OD ENCEFALITISA.
POKUŠALI SU SA NOVIM LEKOVIMA KOJI SU BILI DOSTUPNI.
LEONARD I MNOGI DRUGI PACIJENTI...
... SU SE BUDILI S VREMENA NA VREME...
... ALI NIKAD TAKO KAO TOG LETA 1969.
Dr. SAYER JE NASTAVIO RAD U BOLNICI U BRONSKU.
Da počnemo.